NJEN NAJBOLJI POTEZ
Mama!
Saro, doručak!
Saro!
Dva minuta za električnu četkicu za zube, ha?
Jel' me čuješ?
Saro, upravo si skinula protezu,
i potrošila sam bogatstvo na tu novu četkicu za zube.
Zato bolje da ti zubi sijaju.
Saro? Jesi dobro?
Hajde! Ulazi u kola!
Ovde!
Ovde! Ovde! Ovde!
Đina!
Ovde!
Dodaj!
Ovde!
Saro!
Izmena, sudijo!
Džes, uđi umesto Sare.
Sedi.
U redu. Pritisak! Pritisni loptu, Strajkerova!
Napraviš li još jednom takvu bravuru i grejaćeš klupu.
Bravuru? Održala sam im lekciju.
Upravo tako. Pravila si se važna sa dvoje potpuno otvorenih saigrača.
Ovo je timska igra, Saro. Zapamti to.
Nisam se pravila važna. Samo sam htela da vidim mogu li sama protiv troje.
E, pa sada znaš.
- Dobra igra, malena. - Ma, da?
Trener kaže da sam bila sebična.
I treba da pokušavaš da pucaš, iako si pokrivena.
- Ti si najbolji igrač u tom timu. - One su sve dobre, tata.
Jesi li video Ređinu tamo?
Sebična. Veruj mi, ništa od ovog neće biti važno
kada te pokupe u Pripremnu Ekipu
za Nacionalni Tim.
Tu nikad nije bio neko tvog uzrasta. Mija je bila starija od tebe.
I ti stvarno misliš da sam dovoljno dobra?
Saro, koliko puta treba da ti to kažem,
sa tvojim talentom, 10 godina treniranja. Najmlađa, ikad.
Pozdravi mamu od mene.
Pozovi me čim čuješ dobre vesti
o ulasku u Pripremnu Ekipu. Ok?
Zašto ne uđeš i sam je ne pozdraviš?
Ja... Treba da pogledam video trake naše igre.
Promenili smo liniju igre na četiri-četiri-dva.
- Hej. kako je bilo? - Zakucali smo ih.
- Izdriblala sam troje protiv jedne. - Divno. Jesi se zabavila?
- Ti si čudna, mama. - Da. I moja mama je isto bila čudna.
- Pa, domaći zadatak, prioriteti... - Sve.
- Ali moram prvo da proverim svoj e-mail. - Ok, 10 minuta.
Ostavi nešto elektrona i ostatku sveta.
"...hteli bi da vam se zahvalimo za učešće
"na probama za pripremnog igrača u Nacionalnom Timu.
"Vaša veština i posvećenost su veoma impresionirale naš tim trenera
"te se nadamo...
"Te vas pozivamo sa nadom, da pokušate ponovo iduće godine
"za pripremnog igrača u U.S. Nacionalnom Timu."
- Saro? - Odlazi!
Saro! Hej, hej, hej. Šta se desilo?
- Hajde, ne može biti toliko loše. - Jeste!
U redu. U redu.
Nisam primljena.
Pa, znaš, polovina mene misli kako to i nije tako loše, i Ja...
...ne znam. Da li je ova ili ova polovina.
Ok, to je bilo glupo.
To je bilo glupo. Žao mi je. Dušo, žao mi je.
Šta ću da kažem tati?
Idioti.
Prave veliku stvar od toga, kako žele mlađe igrače.
Vratila sam se.
Sara je bolja od tih devojaka, Kevine. Uložiću protest.
Znam. Znam, Keti mi je upravo uputila pogled.
Slušaj, ako čuješ da se nešto dešava
u Pripremnoj Ekipi za Nacionali Tim, Kevine,
javićeš mi, Ok?
U redu. Srećno protiv Stanforda.
Kejt, imam višak vremena. Hajde da udvostručimo treninge ove nedelje.
Hej, nisam te videla juče. Kakav ti je bio vikend?
Ima li nekih momaka o kojima želiš da mi pričaš?
Oh, da, Tuti. Bred Pit je zvao,
a Džastin Timberlejk je svratio na tenis.
Hej, momci, oni nisu sve.
- Još gore je od toga. - Šta je gore od toga da imaš skoro 16
i nikad nisi bila poljubljena?
Jesam.
- Arni Miltenburger. - Imala si devet.
Ok. Bili Tener, osmi razred.
Oh, da. Na zabavi za Noć Veštica kad je mislio da si Đina Karboni.
Oh, a onda je povratio.
Ono što je gore, je da nisam ušla u Nacionalni Pripremni Tim.
- Pa, gledaj sa svetlije strane. - Što bi bilo?
Sad možeš da imaš život.
- Naravno. - Ne, ja nikad nisam razumela
privlačnost igre, gde trčite okolo
kao grupa hiperaktivnih hrčkova.
A Prolećna Zabava dolazi.
Nikad nisi bila na školskoj igranci.
Da, kao da momci čekaju u redu da bi me pozvali. Osvesti se, Tuti.
Treba više da izlazimo.
Hej, ideja! Pođi sa mnom na igranku.
- Stvarno, biće k'o u stara vremena. - Suviše sam propustila.
Nadoknadićeš. Ne moraš da pitaš tatu.
Samo to uradi!
Ok. Videću.
Uuh!
- Moderno. - I jedan...
- Hvala. ...dva, tri, četiri, pet, šest, sedam, osam.
I dva, dva, tri, četiri, pet, šest, sedam, osam.
Jedan i dva, tri, četiri, pet, šest, sedam, osam.
I dohvati.
Dobro je devojke! 'Ajmo da se zabavimo.
Radite suviše naporno.
Udri. Udri.
Jedan, dva, tri, četiri, pet, šest, sedam, osam.
I jedan i dva.
Bugi svira. Gde vam je zabava?
Uhvati sledeći put. U redu je.
Idemo, neka energija ide. Ne opuštaj se.
Idemo, ispravi vratove!
Ozbiljno lice, g-đice Sara. Izmeni ga, bejbi. Tako je.
Lepa si kad se smeješ.
O, g-đice Tuti, mislim da vaša garderoba odvlači pažnju od vas, bejbi.
Da!
Daj mi energiju, Saro. Idemo.
- Dobro si pohvatala, devojko. - O, hvala. Toliko sam izgubljena.
Znaš, imamo audiciju za prolećnu predstavu popodne.
- Trebala bi da probaš. - Stvarno? To bi bilo super.
Ali imam fudbalsku utakmicu.
Pa, to je baš šteta. Postoji uvek idući semestar.
Dame, idemo.
Hej, vidi ovo.
Oh, Ređina Ravelo.
- Čoveče, ona je vrela! - Da.
Oh, čoveče, da. Ona je jedna vrela "mućkalica"!
Šta je ovo?
Sara Davis. Mislim da je na drugoj godini.
- Čoveče, ne toliko vrela. - Više kao smrznuta "mućkalica".
- Misliš li da je ikad izašla na sudar? - Ortak, pogledaj je.
- Aha. - Uh!
Ne obaziri se na njih. Oni su moroni.
Da, slatki, popularni moroni.
Ovde nema ničeg podobnog za ljudsku ishranu.
Salata bar.
Pa, znaš, to govori
o njenoj majci da je babun il' nešto slično.
Znaš, potrebno mu je ispraviti ponašanje.
Šta?
- Da, definitivno. - Saro.
Znaš, dečku treba ispraviti ponašanje.
Ćao. To sam Ja, smrznuta "mućkalica".
Čula sam da voliš svoju vrelu.
Jel' ti dovoljno začinjena?
Jesi dobro čoveče?
Dame i gospodo, danas radimo sa ključalom kiselinom,
što je, možete da zamislite, ozbiljan posao.
Pa budite sigurni, da ko god radi sa njom koristi hvataljke
i nosi zaštitne naočare.
Pažljivo.
Zašto su momci toliko čudni?
Budi sigurna da nećeš prosuti. - Oh, Bože, neću.
Šta dobijaš za tu? - Devet od 10.
Imaju p...
- G-đice Dejvis, ja ću uzeti tu poruku. - Izvinite?
Vi i g-đica Zarkov razmenjujete poruke celog časa,
pa pretpostavljam da se njihova razmena tiče našeg eksperimenta?
Ne baš.
Pa, haj'mo, izgleda da vas nešto interesuje više nego nastava.
Da vidimo šta je to. Poruku.
Samo sekundu.
- Samo jedan sekund. Ja sam... - Ne, dajte mi poruku.
- Ja sam... Ne... Ja... Hoću. - Saro.
- Siguran sam da hoćete. Saro, dajte mi poruku. - G-dine Arthure,
Ne bih upotrebila reč "interesovanje."
Više je kao istraživanje, stvarno,
- da razumemo različita ponašanja... - Saro.
...različitih vrsta. - Saro.
- Podvrsta, ustvari. - Oh, podvrsta. Izvanredno!
Siguran sam da će ceo razred uživati da podelite vaše istraživanje.
- 'ajde. - Ja stvarno...
- Saro, 'ajde. - Da, da vidimo.
- Ajde, Saro. U redu je. - Dajte mi poruku.
- Ne. Ne, nije. - Da, da. Oh...
Oh... Oh, draga. Ja... Žao mi je. Ja sam takva nespretnjakovićka.
- Ali ste bili u pravu za tu kiselinu. - Da, jeste.
- Šušti... - Definitivno je nestala.
- Da. - Ništa nije ostalo ovde.
- Ne. - Razgovaraćemo posle.
Hvala.
Centriraj!
Hej, centeriraj je!
Oh!
- Šta je ovo? - To je tatin najzdraviji šejk.
Ok. Evo, probaj ovo.
- Mislila sam da ćeš i ti probati sa mnom. - Da, kako da ne.
U redu. Znaš...
Ok. Možda treba malo voća. Zašto ne bi... Ja ću to srediti.
Jel' to bilo zvono?
Pa, možeš li proveriti?
Nema nikog.
Ok. Probaj sad ovo.
Mmm!
Teorije tvog oca uvek treba malo doraditi.
Pa, kako je to podneo?
Otkazao je naše jedan-na-jedan treninge.
Pa, znaš, ima...
Ima puno drugih stvari koje možete raditi zajedno.
- Kao na primer? - Ne znam. Mogli bi otići na predstavu.
Mogli bi otići u Muzej Savremene Umetnosti.
Odvesti te na balet. U redu, fino. Neka te vodi da kupujete odeću.
Mrzim da kupujem odeću.
Nikad ne znam šta da kupim.
- Gil? - Zdravo.
- Hej.
Imamo još jednu priliku za Nacionalni Tim.
- Upravo su mi javili. - Šta?
Da. Izgubili su napadača. Slomila je stopalo.
- Još ima vremena da stigneš na treninge. - Ok. Onda idemo.
- Šta to radiš? - Nisi čula? Imamo ponovo priliku.
- Gil, ona ima algebru. - Da, algebra može da čeka.
Znaš, ponekad mislim da ti zaboravljaš
da je ona samo petnaestogodišnja devojčica.
Petnaest godina, četiri meseca.
- Sa šansom da bude najmlađa... - Da, znam, znam. Znam.
Da te pitam nešto, zbog čega je to važno
da je ona najmlađa ikad primljena?
- Važno je meni. - Aha.
I njoj.
Možeš da izađeš napolje?
Pazi. Prvo, porodične večeri nestaju.
A zatim odmori postaju turniri u fudbalu.
A od pre par meseci, počeo si da provodiš noći u kancelariji,
tako da ja spavam sama,
Sara je toliko zauzeta da jedva može videti ispravno,
i Elvis je napustio zgradu!
Kuda idemo sa ovim? Gil, reci mi, jer ja ne znam.
Samo pokušavam da rešim par stvari...
Đulija, ona voli fudbal.
Ona bi volela šta god da radite zajedno.
Imaće ostatak svog života da se bavi sportom.
- Aj'mo nju da pitamo šta želi da radi. - To nije tako jednostavno.
Ovo izgleda kao ozbiljan razgovor.
Tvoja mama je još zabrinuta da preterujemo sa fudbalom.
Mama, to je definitivno šta želim da radim.
Možda nisam dovoljno dobra, ali bar želim da probam.
U redu.
Domaći možeš da uradiš kada se vratiš.
Oh, jedva čekam.
Veći okret nogom, Saro.
Postavi stopalo kao da ćeš da je šutneš. Ja ću te balansirati sa tvojom rukom.
Dodaj mi svoju nogu. Ok. Ukoči koleno. To je sve jedan pokret, ok?
Svodi se na okret iz kuka.
- Ok. - Ok. Pokušaj ponovo.
Dobro je. O tome sam ti pričao. Dobro.
Ajde, drži me jače. Odgurni me jače.
Ajde, drži gore ruku! Drži gore ruku!
Ajde , Saro. Ajde, odgurni me jače!
Odguraj me jače! Idemo.
Ajde, devojko. Idemo. Ajde.
Jedan dodir.
Šut u ugao.
Pobeda Argentine! Gol! Gol! Gol! Gol! Belle! Gol!
Ok. Daj mi svoj najbolji potez.
- Kao šta? - Makazice ili Metjuz, bilo šta.
Ok.
Jesi l' dobro?
To nije bio Metjuz.
Znam. Zovem ga Luda Osmica.
- Kako ti je koleno? - Pa, preživeću.
Pa, u dobroj si formi.
Pokreti su ti solidni.
- Samo treba da poradiš, kako da se otvoriš. - Znam, znam.
Budi pokretljivija. Napravi prostor.
Hej, nemojmo zaboraviti ko je trener ovde.
Kako mogu zaboraviti?
Oj!
Ne zaboravite, na dobrotvorni doručak palačinki Kej kluba
koji je u Subotu ujutru u školskoj kafeteriji.
- Gde si bila jutros? - Na planini. Četiri milje.
Ne bih mogla da pretrčim četiri milje ni da imaš Tom Kruza
i kutiju Hrskavog Krema na začelju.
To će se baš desiti.
Znači igraš fudbal 24. 07.?
Znaš, samo mi pošalji e-mail jednom mesečno da znam da si još živa.
Tuti, niko mog uzrasta
- nije ušao u Nacionalni Tim... - Da, da, znam.
Ostajem za igranku sa tobom.
- Stvarno? - Mmm-hmm.
I idem na Prolećnu Zabavu, čak iako si mi ti pratilac.
Dobar izbor.
Nazad u zabavu i igru. Ćao!
U redu, slušajte. Ovo je bila izvanredna sezona.
Na vrhuncu ste baš u trenutku turnira za Državni Kup.
- Ko su bili oni ljudi? - Oni su iz Fudbalske Federacije.
Traže zamene za Pripremnu Ekipu
koja trenira za Nacionalni Tim.
Gledajte, svi ćemo biti ponosni ako neka iz našeg tima bude odabrana.
Ali sada, naš fokus treba da bude Državni Kup.
Bez obzira koliko daleko napredovale u fudbalu,
ovo će uvek biti o zajedničkom učešću
da se dostigne vaš maksimalni potencijal, kao tim.
Jel'?
Ok.
U redu. Idemo.
Dodaj. - Idi na levo!
Idi na levo!
Hvataj loptu. Idi!
Iza tebe sam, kreni!
- Ovde. Ovde. - Đina, spusti je na zemlju.
Bolje da uzmeš loptu.
Ređina!
Šta je to bilo?
Nisi jedina koja pokušava da uđe u Nacionalni Tim, klinko.
Skači... - Nemoj skakati.
To je bio veoma oštar start tamo.
Aha.
Napornorno treniraš.
- Trebao bi da vidiš utakmicu. - Jesam.
- Jesi dobro? - Oh! Da, ništa strašno.
Članci su mi godinama otečeni.
Pa, ti si neverovatan igrač.
Hvala.
To je dobar foto aparat.
Radim honorarno u prodavnici foto opreme. Vlasnik mi dozvoljava da je pozajmim.
- Jel' digitalna? - Ne.
Ja sam stara škola. Ništa od onih zezalica u Photoshop-u...
- Izvoli. - Hvala.
- Ustvari dobila sam foto aparat za Božić. - Oh, stvarno? Šta fotografišeš?
Obične stvari. Uglavnom.
Ustvari, nisam je još ni iz kutije izvadila.
Pa, trebala bi. Trebala bi.
- Promeni ti način na koji gledaš stvari. - Kako to misliš?
Otvori ti prozor ka nečemu ili nekom.
Perspektiva iz koje vidiš stvari... Način da vidiš...
- Ne znam. Teško je objasniti. - Ne, mislim da znam o čemu govoriš.
To je moj otac. Moram da idem.
Ok. Videćemo se na plejofu?
- Stvarno ćeš biti tamo? - Da. Za Wild Catter.
Ti si poznata ličnost, skoro.
Da, naravno.
Vidi oštrinu ovih fotografija Tako je kul.
Oh, da. Kontrast izgleda izvanredno.
- Godišnjak će biti fenomenalan. - Da.
- Hej, Idem na ručak. Hoćeš i ti? - Ne. Imam neke stvari da obavim.
U redu.
Znaš, mogao bi jednostavno da je pozoveš na igranku.
Ok. Vidimo se.
I jedan, dva, tri, četiri, pet, šest, sedam, osam.
I dva, dva, tri, četiri, pet, šest, sedam, osam.
I promena. Tri, četiri, pet, šest, sedam, osam.
To je bilo zabavno.
Ti se čak ni' ne znojiš! Mrzim te.
Hej, pogodi sa kim' sam razgovarala juče na treningu?
- Sa zanosnom Ređinom? - Ne. Ona me je gadno faulirala.
Jesi li videla nekad onog momka
što stalno visi okolo sa svojim foto aparatom?
- Džoš Enderson. - Poznaješ ga?
- Kakav je? - Čovek misterija.
Mislim da su ga roditelji kod kuće školovali u, valjda, Nepalu.
Preskočio je celokupnu prvu godinu. On je junior.
Zvuči kao da ima mozga.
Idemo! Vučete se kao da nosite cement!
On je u prirodnjačkoj grupi. Fotografiše sve i svašta.
Jesi li ti to zainteresovana?
Ja? Oh, ne znam.
Pa, mislim da je materijal za zaljubljivanje. Mada puno visi sam sa sobom.
Pa, Ja mislim da je sladak.
Pa, daa!
Dobro odrađeno, fudbalerko. Jesi li još za to da budeš u predstavi?
Da, ali već ste imali audiciju.
- Pa, ostalo je još par uloga. - Stvarno?
Saro, tako bi trebala to da uradiš. Bilo bi veoma zabavno!
Završne audicije su danas.
Ne smem da propustim trening. U Državnom Kupu smo.
Pa, probe počinju u Ponedeljak. Da vidimo.
Mogu da te ubacim u Subotu u 5:30. To mi je jedini slobodan termin.
To će biti savršeno.
- 'oćeš li biti ovde? - Da.
- Sigurno? - Potpuno.
Izvanredno! Bićemo u vatri!
Saro, poradi na svojim kombinacijama.
A vi g-đice Tuti, poradite na garderobi.
Ouuu!
Oni će banana split sa ekstra kremastim slatkišima
- i sa puno šlaga. - Ok.
Ustvari, ako ne zamerate, prepustiću vas Dugiju,
zato što on pravi najbolje banana splitove.
Dugi, jel' bi mogao?
Dugster bi umro za tebe, lepotice.
Ok, aj'mo da se držimo banana splita za sada.
Banana splitovi ovde, deco.
- Sledeći. - Zdravo.
Oh, zdravo.
Pa, razmišljao sam kada smo razgovarali pre neki dan i...
Izvini me. Saro, nema druženja kada si na poslu.
Ne, on je mušterija. Jel' da?
Nemam para.
U stvari, možda treba da probate neke besplatne uzorke da vam pomognu u odluci.
Dosta nam traže džindžer vasabi.
Ok.
Intenzivno.
Pa, mislio sam kako bi mogla da dođeš i vidiš mesto na koje idem Subotom.
Možeš da fotografišeš sjajne slike tamo.
Ovo je suviše jako. Probaću kolačić od jagode.
I tako, pomislio sam možda, da ako želiš, mogla bi da pođeš sa mnom.
Da, to bi bilo sjajno.
Pa, npr. danas popodne?
Ja...
U stvari, ne mogu da izađem odavde još jedan sat.
I onda imam trening sa mojim ocem.
I onda imam tu audiciju za ples u 5:30.
- Tako, da sam pomalo... - Vau. Da, ti si totalno zauzeta.
Ok. Nema veze, u redu je.
Uradićemo to onda neki drugi put.
Hvala za uzorke.
Čekaj.
- Možda mogu da odem sa posla ranije. - Stvarno?
Sačekaj samo sekundu.
Hej, Dugi, moram da idem. Možeš li da me zameniš?
Mogu li? Tvoja želja je zapovest za mene, moj snu.
Hvala, Dugi, ti si... Ti si car.
Jesi li sigurna da je ovo ok?
Da. Dugi će se snaći.
Saro!
Hej, skreni levo.
Kroz ovo?
Da.
Dalilina Bašta
Vau.
Kako si pronašao ovo mesto?
To je delo mog ujaka.
On je malo različit.
Mislim da nam je to porodično.
Hej, vidi ovu.
Izgleda kao igračica.
Da, pomalo.
- Čekaj, čekaj. Ne pomeraj se. - Ne.
- Ozbiljno, ovo je super. - Šališ se, zar ne?
- Ovo je super. Da, tako je dobro. - Ma da.
- Čekaj, čekaj. Još jedna. Još jedna. - Ne. Zato što nisam... Jesi li ozbiljan?
Tako je perfektno.
Čekaj, još jednom. Još jednom. Samo ću...
- Sviđa mi se ovde. - Da, to mi je omiljeno mesto na svetu.
Stvarno dobijaš, duh iz njega.
Mislim... Razumeš?
Pretpostavljam.
Lepo je što nisi jedna od onih pomodnih devojaka.
Znaš, uvek nose najnoviju trendi garderobu.
i poziraju.
To sam totalno ja. Mislim...
Fotografisaću slike za godišnjak,
i one će, npr. prikazivati svaki detalj o tome šta se dešava sa njihovim momcima.
Ne viđam te mnogo po školi.
Ja sam pomalo povučen momak.
Zašto si toliko povučen momak?
Ne znam.
Pretpostavljam da svuda gde smo živeli, nije postojala prava škola,
pa mi je dolazak ovde bio kao kulturni šok.
Da ne pominjem, da su svi iz mog razreda stariji, što je pomalo čudno.
Da, pričaj mi nešto o tome.
Svi u mom timu su stariji. Tako da...
Mislim, mogu da budu zabavne, ali vole da mi naređuju.
Da, ali ti si dobar igrač.
Pa, to je uglavnom i sve šta radim.
- Ti si sve postavila na mesto. - Ti to ozbiljno?
Da. Znaš šta želiš i ideš za svojim snom.
- Ne. - Za mene,
Ja stvarno ne biram stvari koje radim. One se jednostavno dese.
Potpuno ista stvar.
- Stvarno? - Da... Potpuno.
Čak imam taj san u kojem vozim svoj bicikl niz strmovito brdo,
i konstantno kočim, ali ništa se ne dešava.
I tako idem sve brže i brže.
I, Ja... Znaš, moj život je potpuno van kontrole.
Pa, jel ti se otvaraju neki novi prozori?
Sa tvojim slikama, mislim.
Da. Dođi.
Upravo ovde, ok?
- Ovde gore? - Ti ćeš biti, otprilike, upravo ovde.
- Samo ti. Ok? U redu. - Samo Ja.
U redu. Krećemo.
- Stavi to tu. - Ok.
Tako.
Gurni ovo.
Oh, moj Bože. Toliko kasnim na trenimg.
Moram da idem.
- Hvala ti. - Da. Da. U redu je. Idemo.
Da, fudbal joj ide izvanredno.
Pa, Sara voli da radi stvari sa svojim ocem.
Ali to je samo...
Ona samo puno trenira, a njeno telo se razvija.,
a Gil ju je ubacio da trenira sa njegovim profesionalnim timom.
Da li znaš, da je postao toliko naporan
da sam čak prestala da idem na njene utakmice.
Da, pa, nije dobro.
On se... On se u osnovi preselio u svoju kancelariju.
Da, pa, naravno da ga još uvek volim. Ja jednostavno ne...
Znaš šta? Moram da idem. Ali razgovaraćemo kasnije.
Ok. Baj.
- Zdravo. - Zdravo.
Uđite.
Hvala.
Brzo, brzo, brzo. - Vrati. Vrati.
Odbrano, ne razdvajaj se!
Slaba strana, treba da je popunite.
- Pa, dobro veče. - Izvini što kasnim, tata.
Pretpostavljam da si imala važnije stvari da radiš.
Ne, nego je jedan momak iz školskih novina morao da me fotografiše,
a tu je i mali čas plesa koji moram...
Shvataš li šta je ovde na kocki, zar ne?
Uđeš u Nacionalni Tim, zatim dobiješ mesto za Olimpijadu
i onda možda Svetski Kup.
Imaćeš ostatak svog života za momke i ta skakutanja.
- Tata, nisam... - Život se menja, Saro. Stvari se dešavaju.
Planovi se ne ostvaruju uvek onako kako ti želiš.
Zato pređimo na posao.
Brži napadi. Brži napadi. Brži napadi.
Đuli, markiraj i pređi na stranu gola.
Priđite!
Vi devojke radite, ali me ne pratite.
Popravićemo to sa ekstra treningom. Nedelja, sutra.
Vidimo se u 8:00, tačno.
Oh, čoveče!
Audicija.
Hej, malena.
Propustila si naš rad na brzini.
Tata, jel' baš moram?
To je bio Kevin na telefonu.
Nacionalni Tim treba nekog za završnice.
Uzeće onog ko bude imao najbolji rezultat na turniru za Državni Kup.
Ako ćeš to biti ti,
trebaće ti svaki delić brzine koju možeš da izvučeš.
Na liniju. 10 čunjeva, 35 sekundi.
Hej. Niko ne trči sam.
Imaš ga. Idemo, drži se!
Idemo, devojke.
Dobro urađeno, devojke. Imate ga. Imate ga.
- Imaš ga! - Dobro urađeno, devojke!
Guraj, guraj.
Idemo, Saro.
Imaš ga. Drži se. Drži se.
- Idemo, devojke. - Ajde, ubrzaj. Oseti ga.
Idemo.
Dobro urađeno, devojke, dobro urađeno.
- Izvanredna stvar. - Dobro urađeno.
Hej, zašto ne ubaciš bicikl u kamionet?
- Odbaciću te do kuće. - Ne, moram da idem, tata.
- Ajde! - Tata, moram da idem!
Dušo! Šta se desilo?
Oh, ne.
...i tako sam promašila audiciju.
To je bio težak dan.
- Možeš li da zatražiš ponovnu audiciju? - To je bila ponovna audicija.
Znaš, dušo,
Mislim da treba nešto da se zapitaš.
Šta?
Da li stvarno želiš ovoliko biti predana fudbalu?
Mama, to je za Nacionalni Tim.
Neću da napustim fudbal.
Ne. Ne. Ne. Ko je rekao nešto o napuštanju?
Samo govorim o tome da igraš sa decom svojeg godišta.
Da li shvataš šta je na kocki ovde?
Ako uđeš u tim, moraćeš da se seliš.
- Da li si o tome razmišljalja? - Znam.
To nije toliko daleko.
Mrzim to da kažem, ali mama ti je u pravu. Zašto bi želela da se seliš?
Ne želim. Ja samo...
Bilo bi tako dobro da dobijem šansu za Olimpijadu ili Svetski Kup.
Da.
- Ne moraš da odlučiš danas, zar ne? - Ne.
I..."Klik"?
Pa, došao je u "Hladnu Stenu", i razgovarali smo.
Da, i?
I onda smo... Otišli smo u taj, kao neki park.
I on je napravio fotografije mene i nas,
i još malo smo razgovarali.
- Oh, moj Bože! Ovo je ozbiljno. - Ne, nije.
- Ti si totalno zaljubljena. - Ne!
To je foto stvar.
Da, jeste.
Oh, da, pa nemoj da gledaš. ali foto dečko prilazi.
- Hej. - Zdravo.
Pa, razvio sam negative i odštampao par fotografija.
- Ispale su veoma dobro. Stvarno dobro. - Kul.
Tako, možeš da mi pomogneš da odštampamo ostale, ako želiš.
Mislim, jedino ako imaš vremena.
- Da, naravno. Sada? - Da.
Ne zameraš mi?
Apsolutno ne.
- U redu. - U redu. Idemo.
Da!
Oh, moj Bože. Ne mogu da vidim svoju ruku ispred mog lica.
- Prvi put u mračnoj komori? - Da.
Ok, sad smo spremni za svetlo.
Ove su tako kul.
Oh, da. Živeli smo tamo par godina.
Vratićemo se jednog dana i izgraditi deci školu.
Evo ih. Pogledaj ove.
Vau!
- Stvarno si dobar u ovome. - Oh, pa to je pomalo kao ti i fudbal.
Zaokuplja mi najviše vremena.
Šta, zar živiš ovde?
Ne.
Jednostavno, ovde te niko ne uznemirava.
Ah, ovde.
Vidi ove.
Vau.
Vidiš, kamera sve hvata.
Čak i stvari koje tvoje oko ponekad ne vidi. Kao ovo.
Oh, moj Bože.
Da. WildCatter su želeli tu, ali sam je stavio u godišnjak.
Nadam se da ne zameraš.
Stvarno si neverovatna igračica.
Misliš?
Da. Da. Nikad ne bih mogao to da uradim.
Nije tako teško.
- Da, za tebe. - Za bilo koga. Evo.
Probaj.
- Šta? - Da.
Ne. Ne, Ja... Ovde? Ne mogu.
Da, možeš! Evo.
Oh, moj Bogo. U redu.
Okret.
To je bilo očajno.
Ne, počeo si da shvataš. Počeo si da shvataš. Evo.
Stavi ruke... Okreni se.
Malo se opusti.
Malo toga.
Nije toliko dobro?
Ne.
Ne, veoma je dobro.
Da li misliš da bi mogli ovo da uradimo za Prolećnu Zabavu?
Mislim, igranje.
Misliš da idemo na igranku zajedno?
Aha.
Da.
Hej, Džoš, jesi unutra?
- To je samo Teri. Ne brini se. - Znaš, bolje je da krenem.
Jesi li sigurna?
Izvini.
- Ortak, šta se to dešava ovde? - Ništa.
Da.
Šta...
- Idemo, Saro. Idemo, Saro. - Ovde, ovde!
Bravo, Saro!
Igraš fantastično, bejbi! Fantastično.
Moram da dam gol, tatice.
Ne brini. Samo igraj igru.
Ne brini.
Samo napadaj igrače, i pokušavaj da šutiraš.
Još jedan gol i uspela si.
Moramo više u napad. Idemo.
Ređina! Po dijagonali!
To devojko. To. Idi! Idi! Idi! Idi! Idi! Idi! Ajde!
- Dijagonalno! Dijagonalno do Ređine! - Zaobiđi je, Saro!
Sarađuj ovde!
Ovde, ovde, ovde!
U redu. Unesi je. Ajdemo!
Vrati se Saro. Vrati se po loptu!
Sredina, Saro! Dodaj loptu sredini!
Prođi kroz tu gužvu! Idi na go!
- Idi na gol! - Gil! Gil! Ti si bio moj trener na koledžu,
ali ja sam ovde trener, ne ti!
Da, ali ne govoriš joj šta da radi!
- To joj je potrebno! - Kada bi joj stalno vikala
sa linije auta, nikada ne bi naučla sama da razmišlja tamo,
- a to joj je potrebno. - Ovo je Državni Kup, Lori!
Hej, slušaj me. Nije važno ni da je Svetski Kup, Gil.
Na ovom terenu, ti si roditelj.
Zato navijaj, a ne vodi.
Način vođenja se promenio, Gil.
Usaglasi se sa programom.
Ovde. Ređina! Ovde, ovde, ovde!
Regina!
Penal, za plave!
Dobar pokušaj, Ređina! Dobar pokušaj, bejbi!
Ajde.
Bez puno dodira. Bez puno dodira.
Tako se radi, Ređina!
Pa, ne znam kako smo uspeli da postignemo taj jedan.
Verujem da smo sposobni za više.
Imamo tešku nedelju za pripreme pre finala,
zato se dobro odmorite, i vidimo se u Ponedeljak.
Oh, i ponesite vaše patike za trčanje.
Znamo da pokušavaš da naslažeš golove. Ne bi te ubilo da dodaš loptu.
Samo pokušavam da pobedim, isto kao i ti.
Osim toga, nisam ja ta koja je promašila penal.
Ja sam Faca Poezije razbijač to sam Ja
Praviti muziku je život moj od početka, sredine do kraja.
Znaš, nemam pojma. Čekaj da proverim moj raspored. Da?
Oh, meda je doživeo pad.
Jesi li ozbiljna? Ponela si svog medu u školu?
Naravno. On voli da dođe u posetu.
Gde si? Moram nešto da ti ispričam.
Oh, reci mi sad.
Ok. Ok.
Znaš onog popodneva kada smo videle Džoša Andersona?
- Slatki foto-dečko, Džoš? - Da.
- Da? - Hej, Ređina!
Pa, on je imao sve moje slike kako igram.
Oh, moj Bože! On je opsednut tobom.
- Ne, Tuti, to je za godišnjak. - Šalim se.
Mislim, niko ne slika mene ovih dana.
- Šta još?
Pa, bili smo u mračnoj komori...
Ti i Džoš Anderson sami u mračnoj komori?
I... I pričali smo.
I onda smo kao prestali da pričamo.
I onda te je poljubio, zar ne?
- Tuti! - Žao mi je!
Ovo je uzbudljivo. Jesi mu uzvratila poljubac?
Aha.
Jeee! I na čemu je ostalo?
Pa, videla sam ga jutros i odštampali smo ostatak fotografija.
I idemo na Prolećnu Zabavu zajedno.
Oh, moj Bogo! Stvarno ti se sviđa, zar ne?
Da.
Ne mogu gubiti vreme viseći u tržnom centru
Jeee.
Izvodim svoj deo jer verujem ovom mestu
Sa vama, moji ljudi
Ja sam brucoš ovde, pa mi je baza ovde
Sa vama, moji ljudi Ja sam As rime
Moj život se neće baciti ali verujem ovom mestu
Sa vama, moji ljudi
Oh! Gde su mi ljudi?
- Zdravo. - Zdravo.
- Znam da to me se ne tiče... - U pravu si.
Ne tiče te se.
Slušaj, mislim da bi ste ti i tim
- mogli biti malo blaži prema Sari. - Oh, stvarno?
Znam da mislite da Sara igra samo za sebe, ali ona to ne čini.
Vidim. A od kad si ti postao takav fudbalski ekspert?
Nisam, ali poznajem malo Saru, i ne morate da joj stalno naređujete.
Ona igra za tim.
- Interesantno. - Šta?
Ti. Zalažeš se za Saru,
dok ona ide okolo i priča svima kako se ljubiš kao mrtva lignja.
Šta?
Znaš, u mračnoj komori.
To je ona rekla?
Oh, izvini.
Nisam trebala ništa da kažem.
- Zdravo. - Zdravo.
U redu. Ovde, dok izbrojim do tri. Jedan, dva, tri.
U redu, osmeh. Gledaj ovde.
I druga. U redu.
Sad, možete li se sabiti malo?
Probaljte malo bliže.
Ej, nije vam dozvoljeno da se zabavljate, ok? Zato bez osmeha.
U redu. Sad zabacite malo glavu na ovu stranu, ali oči ka meni.
Dva, tri.
U redu. Kul.
Zdravo.
Izgleda da sam pogrešila.
Mislila sam da ćemo razvijati one slike danas.
Ne, dobro si shvatila.
U redu, pomeri se malo u desno.
- Pa, da li želiš kasnije da ih uradiš? - Pogledaj me, ponovo.
Ne, već sam ih odštampao.
Da, nisu bile nimalo dobre, pa sam ih bacio.
- Bacio si ih? - Nisam znala da imaš devojku, Džoši.
Nemam.
Hvala. Završili smo ovde.
- U čemu je problem? - Ne znam. Ti mi reci.
Ne treba da podesiš ponašanje, zar ne?
Ja?
Nisam Ja taj sa problemom ponašanja ovde.
- Izvini? - Hej, zašto ne objaviš
sastanak kluba Sara i Džoš u mračnoj komori?
- To bi bilo super. - Šta se to dešava?
Možda bi trebala da ideš na igranku sama.
Gledaj, mislio sam da smo na istoj talasnoj dužini ovde, ali...
Istoj talasnoj dužini?
Izgleda da sam pogrešio.
Odoh da radim nešto.
Kao šta? Da visiš u mračnoj komori sa otpada
i igraš se sa glupim slagalicama?
Hvataj loptu. Idi!
Odmah iza tebe. Ajde!
Ovde. Ređina!
- Ovde. Ovde, ovde! - Saro!
Saro!
Leksi, uđi umesto Sare. Saro, dođi ovamo.
- Jesi dobro? - Da.
Treba da razgovaramo.
Pa, šta se dešava?
Samo sam umorna. Treniram sa ocem.
Igrala sam četiri godine za tvog oca u Cal. Naporno nas je vežbao.
Ali, imala sam 20 godina i znala sam šta želim.
U prevodu?
Treba da razmisliš gde želiš da budeeš u ovom sportu,
šta želiš od njega.
Moj otac to radi.
Možda bi i ti trebala da učestvuješ u tome.
Lori, treninzi mog oca mogu me uvesti u Nacionalni Tim.
Ali ako stvarno želiš da igraš na tom nivou, to ne treba da bude da bi zadovoljila svog oca.
Ovo je ono što Ja želim, Lori.
Slušaj, treniraću jače, ok?
Još uvek ne znaš koliko si dobra.
Dolazi vreme kada ćeš trebati da vodiš svoj život, Saro,
ne samo da ga pratiš.
- Hej, malena, šta se dešava? - Obično.
Hej, imam nešto za tebe. Predstavnik za patike je dostavio pošiljku danas.
- Šta misliš? - Slatko.
- Šta nije u redu? - Ništa.
Pravo ka meni!
Dobar šut.
Nije neki golman.
Da. Ređina kaže da je on jedini Brazilac koji ne zna da igra fudbal.
Vidi kako drži nisko glavu.
Pa, kada si znao da želiš da se baviš fudbalom ceo svoj život?
Ne znam. Prva godina srednje škole. Napustio američki fudbal, otkrio fudbal.
Bilo mi je stalo do fudbala više nego do bilo čega drugog.
Još uvek ti je.
Pa, volim da mislim da postoje neke stvari do kojih mi je više stalo, kao moja ćerka.
I mama?
Saro, nije kao da jurimo da se razvedemo, ok?
Treba nam samo vremena da razrešimo neke stvari.
Ok.
Pa, srednja škola, fudbal...
Izvanredni igrači su bili onda, Pelé, Maradona, Beckenbauer.
Oni su bili bogovi na terenu.
I ti si isto bio bog, zar ne?
Pa, bilo je veoma kul.
Znam.
Kad sam na terenu, ne moram ni da razmišljam.
- Samo idem. - Znam.
Ali ti si odustao.
Pa, nisam tu imao puno izbora, malena.
Hajde. Pravo ka meni.
Tata, postoje i druge stvari osim fudbala, o kojima možemo razgovarati, jel' da?
- Naravno. - Kao o stvarima koje se dešavaju u svetu?
- Svakako. - Kao na primer?
Kao... Kao bilo šta. Kao... Ne znam.
Mančester Junajted će možda da napravi transfer Vejn Runija u Juventus.
- Slabo, Tata. Slabo. - Pa, ok. Sačekaj. Sačekaj.
- Ajde. Ajde, ti to možeš. - Ajde, pravo na mene.
Oh, čoveče. Njene ruke mlataruju svuda okolo.
Mora da umiri gornji deo tela....
- Tata! - Šta?
Hej, nešto si zaboravila?
- Vidimo se, ortak. - Volim te, malena.
Kako misliš, Florida?
Mislim da si rekao da Nacionalni Tim trenira ovde kad nas u Kaliforniji.
To je potpuno novi centar za trening, samo za žene.
Vrhunska ustanova, sportska medicina, sve što joj treba.
Sve što joj treba, 3.000 milja daleko.
- Ok, to je pomalo izazovno. - Kao da nam sad treba još izazova!
- Ali to je takva prilika! - Za koga?
Ona igra fudbal od kad je prohodala, Gil.
- Zašto joj jednostavno ne možeš dati par godina? - Ko zna gde će ona biti do tad.
Đulija, one već sad može da igra sa najboljim igračima u zemlji.
Divno. I onda ćemo svi da živimo sami.
Ne krivi fudbal za to.
Ne krivim.
Samo želim da znam kuda ovo vodi.
Moram nazad na posao.
Izgledaš tako fino danas, bejbi. Mogla bi da budeš supermodel!
- O čemu se ovde radi? - To je samo Dugster. On je bezopasan.
Pa, šta se zbiva sa foto dečkom? Sumnjičavo si tiha.
Čak ni ja ne znam.
Pozove me na igranku i onda me potpuno otkači.
- Pa , neki momci su jednostavno budale. - Ne Ja, lutko.
Nema šanse da tretiram glavne ribe kao što ste vi sa toliko nepoštovanja.
Da li bi mogao da...? Ovo je privatni razgovor, juniore.
Moraš da dođeš na igranku. Ja sam radila ukrase.
Nijedan momak ne želi da igra sa sportistom, tj. sportistkinjom.
Saro, ti nisi samo sportist-kinja.
Bila bi potpuna poetska pravda da se ti pojaviš na igranci
i Džoš će videti onda sve te momke koji te gledaju.
A to će se baš desiti.
Ti baš nemaš pojma, zar ne?
Samo pusti da Tutster odradi svoju magiju.
Ne znam baš za ovo, Tuts.
Nemoj da paničiš. Ova boja si ti.
Hej. Šta se dešava?
Samo pravim od vaše ćerke "padni na teme" lepoticu, g-đo Dejvis.
- Nemoguća misija, zar ne, Mama? - Nimalo.
Hej, jel' mogu da pomognem?
U redu, možda jesam tvoja mama, ali još uvek znam par trikova.
Pa, u stvari, trebala bi nam pomoć oko neke odeće.
Jeee, imam neke ideje.
- A rekli su da je to nemoguće uraditi. - Mama, šta ti misliš?
Znaš, nosila sam tu suknju dok sam izlazila sa tvojim ocem.
Znate šta, g-đo Dejvis, imali ste stila.
Pa, Sarin otac me je primetio.
I tebe će puno primećivati, takođe. Veruj mi.
To je moja ženska. Izanredna, ha?
'Ajdemo.
Saro!
Hej, evo gluvarim sa ortacima.
Nisam očekivao da ovde vidim vas, fine dame, večeras.
Nemoj da razgovaraš sa nama.
Ajde, učini mi ovu malu uslugu. Uđi unutra sa mnom.
Nisi valjda ozbiljan.
Čekaj, ćekaj, čekaj, čekaj. Ok, samo me pusti da uđem sa tobom,
i nestaću iz vaših života zauvek.
I znaš, ne moramo ni da igramo, puno.
Ne može da škodi.
Slatko! Da! U redu, idemo.
Pa, koji si znak?
Ok, "Budi dobar sa čudacima" dan, je sad gotov.
Tuti, ovo je da se smrzneš.
Da, samo me zovi kraljica igre.
Oh, nemoj da gledaš, ali "mućkalica" momci balave sa žaljenjem.
Zdravo.
Ko ti je ova? Slatka je.
Sara, iz fidbalskog tima.
- Nema šanse. - Ima, šanse.
Ne mogu da verujem. Gde ti je momak?
Znaš, onaj što sve fotografiše
i ljubi se kao mrtva lignja.
O čemu to pričaš?
Pitaj prijateljicu. Čula sam to od nje. Idemo.
- Šta je? - Šta si joj rekla?
Kako to misliš? Otkud ja znam?
Tuti, ta informacija nije bila za javnost.
- Obećala si! - Ali Ja nisam...
Zato Džoš neće ni da razgovara sa mnom. Misli da svima pričam.
- Ti to ozbiljno? Ne mogu da verujem! - Ja tebi ne mogu da verujem!
Ti kao da ne želiš da se nas dvoje spojimo.
- Jesi li luda? Zašto bih joj rekla? - Ali jesi!
Ok, možda sam nešto malo izlanula.
Da! Kao nisi znala!
Ok, tajm aut.
Ovaj razgovor ne vodi nikuda.
Videćemo se nekada.
Zdravo.
Mislila sam da ne ideš na igranke.
- Godišnjak. - Godišnjak. Da.
Lepo izgledaš.
Hvala.
Pomislila sam kako bi neki ljudi mogli pomisliti da izgledam
kao jedna od onih pomodnih devojaka.
- Moram još malo da fotografišem. - Hej, čekaj.
Znaš, mislim da je došlo do malog nesporazuma između nas.
Plašim se da je možda nešto rečeno...
- Mrtva lignja? - Nemam pojma odakle je to poteklo,
ali to nisam bila Ja.
Verujem ti.
I dalje sam veoma zainteresovana da naučim kako da odštampam fotografije.
Saro, tvoj život se kreće veoma brzo.
Mislim da nemaš vremena za nekog kao što sam ja.
Mogu da napravim vremena.
To je lepo,
ali ne želim sedeti na zadnjem sedištu svega drugog u tvom životu.
Ako uđeš u Nacionalni Tim i odeš...
Da, razumem. Potpuno.
Pa, kako je u Dalilinoj Bašti?
Nisam odlazio tamo jedno vreme.
- Mogu li da te slikam? - Da, naravno.
Vidimo se.
Saro.
Bila sam razočarana što nisi došla pre neko veče.
Žao mi je.
- Popunili smo sve uloge za predstavu. - Znam.
Htela sam da dođem. Jednostavno...
Dan mi je bio užasan, znate.
Pa, nadam se da ćeš srediti svoj život, dušo.
Da. Da.
Vreme! Vreme! - Ovamo!
U redu Saro, dodaj mi jednu.
Hvataj je!
Saro!
- Ređina! - Hvataj loptu, idi!
- Promeni! - Promeni je Vendi. Idemo.
Vrati mi.
Da, da.
Hej.
Šta je?
Oraspoloži se.
Potrebna nam je tvoja najbolja igra sutra.
- Odakle ti te? - Zar je to važno?
Tvoja prijateljica sa šašavom odećom, kako joj beše ime?
Tuti.
Da.
Čula sam je kako razgovara sa tobom, preko mobilnog, prošle nedelje.
O ljubljenu sa tim momkom.
- Znači, ona ti uopšte nije ništa rekla o njemu? - Ne.
I Ja sam mu rekla nešto, što verovatno nisam trebala.
Ja jednostavno... Ja nisam znala
- da ćeš biti tako dobra ove godine. - Izgrdila sam Tuti zbog toga.
Žao mi je.
U redu je.
- I ti mora da osećaš pritisak. - Ja?
Videla sam te tamo sa ocem.
Imam pet braće i sestara kod kuće.
Moram da dovlačim oca ovde.
Ja igram fudbal zbog sebe.
Kako to misliš?
Kada sam sa loptom tamo, to je kao da se krećem uz muziku.
Kao samba.
A kad nam sve krene, devojko,
Ja sam muzika.
Odlazim odavde u Junu, i guraću sa fudbalom
koliko god mogu.
Nacionalni Tim, koledž, šta god.
Hajde, idemo.
Ok.
Ali samba ili ne samba, želim biti u tom avionu za Floridu
tako žarko kao i ti.
Fino.
Dobro trčanje momci. Rastežite se svi.
Eno ti ga momak.
Hej, kako ste?
Bio sam zabrinut...
U redu, ljudi, sad ćemo da počnemo.
Zgrabite poslednju krofnu, i uđite.
- Dejvis? Jeste li vi Dejvis? - Ne. Ne, nisam. Jesam, ali nisam.
- Vi ste trener? - Oh, da.
- La cros. Devet godina. - Fudbal. 21 godinu.
Vau, to je super. Idemo.
Dobrodošli svi, u Pozitivnu Trenersku Radionicu,
u kojoj je sve sve svodi na odavanje počasti igri.
Zajedno ćemo istražiti kako da promenimo omladinske sportove,
tako da sportovi mogu promeniti omladinu.
Ako se odselim odavde, to bi bilo u redu, zar ne?
Pa, oni uzimaju najboljeg golgetera?
- Pa, onda su tvoje šanse veoma dobre. - Tata misli da sam dovoljno dobra.
I bilo bi tako kul
da dobijem priliku za Olimpijadu ili Svetski Kup, znaš?
Ali onda pomislim kako bi mi nedostajala, i tata i Tuti.
A tu je i taj momak, iako to ne funkcioniše baš najbolje.
- Momak? - Da, on je... Nema veze.
Pa, znaš, Ja nisam ti, ali kad bi morala doneti takvu odluku...
Nema odlučivanja, mama. Ako ubacim loptu u mrežu, idem.
Ja jednostavno... Ne znam šta da želim.
Pa...
Sada je vreme kada treba da poslušaš taj mali glas u sebi.
Znaš, onaj koji ti govori šta je ispravno da uradiš.
Jesi ga ikada čula?
Možda. Nešto kao.
Pa, veruj mu.
I znaj da šta god da se desi, Ja te volim.
- Hvala, mama. - Pa, posle večere,
želiš li jedan od očevih zdravih šejkova?
- Onaj u koji stavljaš sladoled? - Ma hajde, ko to kaže?
To je sad Mia! To je Mia Ham! Šutira! I ušla je!
U mreži je!
Ham dovodi Fridom nazad u vodstvo.
Sisi dodaje napred. Brendi...
Gol! Gol!
Izvanredna akcija Brendi Čestejn.
- Gde je Sara? - Kad sam ustala, već je bila otišla.
- Mislila sam da je otišla sa tobom. - Nije.
Pa, ona nije ovde.
Mora da bude.
Saro?
Saro! Saro!
Uzela je moj bicikl.
Rekao sam joj da ću je pokupiti.
Nadam se da će sve proći dobro.
Hoće.
Slušaj...
Želim samo da kažem,
znam da sam bio malo ekstreman kad je bio u pitanju fudbal.
- Malo. - Molim te.
Izvini.
Radim ovde na nekim stvarima. Samo sam hteo da to znaš.
Ok.
Znaš, ovo je veliki dan za nas... Mislim, za Saru.
Siguran sam da bi volela kada bi oboje došli da je gledamo.
Ne znam da li bih to mogla, Gil.
- Hej, malena! - Hej, uplašio si me.
Pa, ti si mene uplašila, na način kako si nestala.
- Ređina i Ja smo izjednačene sa golovima, tata. - Znam.
Imaš li neki poslednji savet?
Njihov golman je visok. Šutiraj nisko.
Ne o tome.
Tu je 14 drugih devojaka koje zavise od tebe.
A takođe i Ja.
- Dobar potez, klinko. - Hvala.
- Ovde su. - Znam.
Jesi li nervozna?
Jesam.
Slušaj, nemoj uopšte da se brineš zbog tih ljudi.
- Danas je sve zbog Državnog Kupa. - Kul. Tu sam.
U redu.
Hej!
Tuti! Ti mrziš fudbal.
Želim da te pratim u tvojim trenutcima slave.
Hvala. Hej, u vezi igranke...
Nije važno. Čula sam šta se desilo.
- Znači još uvek smo prijateljice? - Šališ se?
Potraži pod "prijatelji" u rečniku, naša slika je onde.
- Samo idi i išutiraj neke g...zice! - Hoću.
U srednjem redu levo, igra Džesika Mid!
Na levom krilu igra, Sara Dejvis!
Oh, jeee!
Oh, jeee, Sara je zakon!
Oh, jeee, Sara je zakon! Jeee!
Broj 1! Broj 1!
U 19. Šampionatu za Državni Kup takmičilo se 108 timova
iz cele Kalifornije.
Hej!
Saro, dođi ovamo.
Ovo je zašta smo radili cele godine, ok.
Moli, hvataj visoke lopte.
Džes, budi jaka tamo.
Ređina, koristi svoju brzinu i uđi iza njhove odbrane.
Saro, odigraj svoju igra tamo, ok?
Hajdemo to da ostvarimo. Strajkersi na tri.
- Jedan, dva, tri. - Strajkers!
Državni Kup Kalifornije U-19 Šampionat za Devojke
Strajkersi!
Idemo, Ređina! Idemo!
Idemo! Idemo!
U redu, plave! Idemo!
Jel' ovo mesto zauzeto?
Jeste, tobom.
- Ovo je iznenađenje. - Prijatno, nadam se.
Apsolutno.
- Idi! Idi! Idi, Ređima! - Idi! Idi! Idi! Idi! Idi!
- Vodimo, jedan-nula. - Hvala.
Jeee!
Hajde, Saro!
Hajde, sudijo!
Još jedan takav napad, i ići će kući na nosilima!
Smiri se, treneru! Smiri se.
Idemo, Saro! Idemo! Idemo! - Ustani, Saro!
- Napred Strajkersi! - Idemo Saro!
Pa, to je prvi put.
Pa, ko zna. Možda će igrati za mene jednog dana.
- A Sara? - Sara može da se drži sa najboljima.
Možda sam je gurao, malo jače.
Vratio sam moj tim na jedan trening dnevno.
Izgledaš lepo.
I ti, takođe.
Sredina treba da kontroliše loptu.
A oni guraju svoju odbranu napred.
Pokušavaju da nas uhvate na ofsajde, zato pazite se tamo.
I razgovarajte između sebe.
Kada nam se ukaže šansa, morate da budete spremne.
Sara, Sara, ona je naša devojka! Ako Strajkersi ne pobede, ova igra je mučna!
Ćao. Zdravo.
Ćao. Ko je Sara?
Oh, Sara, ona je... Ona je moja rođaka. Da, veoma smo bliski.
Veoma je važno da budeš tu za svoju familiju, zar ne misliš tako?
Da.
Hvala ti.
Želim da date sve na terenu, ok?
Ništa nemojte da čuvate. U redu? Aj'mo ovo da odradimo. Idemo!
Na levo!
Ovde, ovde, ovde, ovde!
- To je naša devojčica! - Možeš da se kladiš u to!
To devojko! Saro!
- Dobro urađeno! - Tako treba!
Hajde da ovo završimo!
Svi napred!
Napred do kraja!
Idi napred!
- Hej, šta se desilo? - Strajkersi su dali gol.
Trebao si da vidiš taj prodor.
- Čiji? - Sare Dejvis. Izvanredna kretnja.
- Hej. - Hej.
Hvala.
Zaslužila si.
Slušaj, sigurna sam da ćemo igrati zajedno jednog dana.
Da, mada će možda malo da potraje.
Mislim da ću malo da pauziram. Da malo odmorim zglobove, znaš?
Da. Ok.
Zvuči kao plan, klinko.
- Srećno. - I tebi.
Tata! Tatice!
Šuga!
- Tako sam ponosan na tebe. - Hvala ti.
Znači, ušla si u Razvojni Tim?
Da, tatice, jesam!
Hej!
Hvala.
Sada znaš koliko si dobra.
Hej, Lori, dobra igra!
U bilo kom timu, koji treniram, imaće mesta za tebe.
- Ok. - Dušo, to je bilo fantastično!
Izvanredno si igrala, Saro.
Na kraju imala si golmana pobeđenog, zar ne?
Tata, fudbal zauzima neverovatan deo mog života,
i igraću jednog dana za njih,
samo ne još.
Ima nekoliko stvari koje ne želim da propustim.
I dalje možemo da radimo stvari zajedno, zar ne?
Apsolutno.
U redu, idi se istuširaj, malena.
- Odbaciću te kući. - Ustvari, Ja...
- Moram da obavim nešto. - Nešto?
- Da. - Da. Videćem se kod kuće, za večerom.
- Do viđenja. - 'đenja.
Mi?
Da, večeraću kod kuće.
Uđi.
Zdravo.
Čestitam.
Hvala.
Šta se to dešava ovde?
Malo sam pospremio.
Pa, misliš li da sam donela pravu odluku?
Da.
Da, valjda.
Pa, mislio sam da ćeš već početi sa pakovanjem.
Ne, ali bih mogla pomoći Ređini.
Čekaj. Kako to misliš?
Zar nisi video? Ona je dala poslednji gol. To je njena karta za Floridu.
Čekaj. Ređina je dala gol?
To znači da će ona... A ti ćeš ostati...
Izvadiću svoj foto aparat iz njegove kutije,
malo ću igrati, ići u školu, i samo...
Preveo: vladasturm